Автор готовий до будь-якої критики, тому я обійдуся без прелюдій ))
Від різних запозичень (по-модному "алюзій"), які Ви тут розставили, виникло відчуття сумбуру (через поєднання декількох тем губиться цілісність карини, доводиться часом перечитувати абзаци, щоб не пропустити важливу деталь). Це прикро, оскільки в оповіданні все ж є декілька добротно прописаних містичних/атмосферних абзаців (як от сни чи опис вулиць). І не зрозуміла, якщо вже використовується реальна історія, то нащо змінювати назву шахти (але це не недолік, просто дивно).
Не думаю, що слово "макабрастичний" звичайне для лексикону школярки, хіба що вона читала відповідну збірку оповідань.
Цитата:
– Я бачила цей фільм. Зняли за книгою Кемпбела, але ідею він у Лавкрафта поцупив.
Мене ця Ліля починає лякати/дратувати своїм абсолютним знанням про все.
Цитата:
– Може це збіг, – підраховувала Ліля. – Але в кінці 90х шахту вперше пробували затопити, але після цих подій передумали. А нещодавно відкачувати воду знов припинили, міськрада економить.
Передумали – тобто вона була не затопленою, то що тоді зараз припинили відкачувати?
Лекційна пояснювалка, ще й від духів - це просто жесть. Вона безжально вириває читача з історії, атмосфери, коротше з усього ((.
Цитата:
Несподівано Лєрка притягла мене до себе і поцілувала.
Це точно несподіванно - нічого ж наче не сповіщало)) та й не знати навіщо цей момент для історії.
Цитата:
Я плаваю у морі спогадів інопланетного Гостя
Гость сконцентрований на тому, щоб вбити потвору, навряд в його свідомості в цей момент купа спогадів, тому чергова роз'яснювалка тут зайва.
І до речі, тема котів хоч і задекларована, не розкрита
![Mr. Green :mrgreen:](./images/smilies/icon_mrgreen.gif)